Tonfisk, ägg, kyckling? Kyckling och ägg. Ägg och tonfisk.
Får jag se. Kom igen.
Låt mig få titta på det?
Hon blev tillfångatagen.
Du sa att du alltid vaknade innan hon togs tillfånga.
Inte den här gången.
Du trodde aldrig hon var försvunnen.
Ingen drabbades av panik förrän efter hon missade vår födelsedag.
- Gjorde hon? - Ja.
Hej då.
Piller hjälper mot ångesten, men de kan inte få dig att sova.
Jag vill inte sova.
Vi går tillbaka till olyckan.
Det här Jack. Jacks lungor har förstörts av rökning.
Cancern har drabbat båda lungorna. Och för dem av er som...
...gillar att ta ett glas...
...kan man få levercirros. Skicka runt den.
Vad kan man dra för slutsatser?
Vad berättar organen för oss?
Är det nån annan som inte mår bra?
Maude.
- Finns det hjärtsjukdomar i släkten? - Vi ringde föräldrarna i Australien. Nej.
Hon är tvilling-enäggstvilling.
- Systern försvann förra året. - Kidnappad?
Ingen vet. Hennes pappa tror hon är död... uppenbarligen.
Uppenbarligen död? Hon behöver nån som ser efter sig.
- Hur känns det att åka hem? - Jättebra.
Efter tragedin...
Du pratar om det som om hon vore död!
Tror du att hon lever.
Maude... Maude, hej.
Kul att ses... Länge sen.
De bad mig hämta dig.
- Lång flygning? - Tre flygningar.
Det skulle jag inte palla.
Din mamma har inte mått så bra.
- Jag kunde ha tagit taxi. - Nej, det är inget besvär.
- Är du okej, mamma? - Bara lite migrän.
- Du äter väl lamm fortfarande? - Ja, jag älskar lamm.
Det är gott, Barry.
Jag hade tänkt bjuda på korv, men det har du väl fått tillräckligt av.
- Hur mår du? - Bra.
Läkaren från Tyskland frågade om vi hade hjärtsjukdomar i familjen.
Jag berättade om min gammelmorbror som fick en stroke efter kriget.
- Huset är fortfarande fint. - Ja, framsidan av trädgården är fin.
Jag måste visa dig. Ralph har hjälpt mig måla.
- Han sa det. - Det är bra att ha honom i närheten.
- Tänker du stanna? - Ett tag.
Jag tar fram lite rena lakan. Det börjar bli lite fuktigt däruppe.
- Ni hade begravning. - Ja.
- Det var en fin begravning. - Många var där.
Går du fortfarande till den där läkaren?
- Ja, hon vill att jag ska sova mer. - Sov mer, då.
- Vill du fråga mig nåt, pappa? - Du blev inbjuden.
- Ni begravde lite trä. - Herregud, din tokiga kärring.
- Berätta om din nya läkare. - Vad sa du för nåt?
- Önskar du att det var jag? - Det handlar inte om dig.
- Nej, det gjorde det aldrig. - Hatade du henne så mycket?
- Jag hatade henne aldrig. - Barry.
Det här är inte lätt för nån. Titta på din mor. Du sårar henne.
- Jag har inte gjort nåt. - Du har inte gjort nåt. Självklart inte.
Självklart inte.
- Nu äter vi lite lamm. - Ja.
Jag menade inte att skrämma dig i dag.
- De gillar dig. - Ja... det gör de.
Jag har hjälpt dem... Ordnat upp Cleos grejer.
Du borde behålla lite. Ta vad du vill ha.
- Behöver jag tillåtelse? - Det var inte så jag menade.
Teaterapa.
Tror du att hon lever?
- Jag vet inte. - Varför är du här, då?
Jag ser henne också.
Jag har en dröm...
Jag ser henne och hon är i knipa och...
...jag vill hjälpa henne.
Men jag kan inte.
Jag saknar henne.
Jag gillar vigselringen.
Det är en förlovningsring faktiskt.
Jag gillar hur den känns.
Hon bad mig att bära den.
Sa hon ingenting till dig. Var hon bara borta en dag?
- Du låter som polisen. - Henry Parker ringde mig en massa.
- Det kan jag ge mig fan på. - Han var väldigt intensiv.
Han är inte klok.
Han och din pappa brukade prata mycket.
- Ja, det kan jag förstå. - Han var till och med på begravningen.
Det här måste ha varit ett häftigt rum att växa upp i.
Jag antar det.
- God natt, Barry. - God natt, Ralph.
Ralph...
- Tack. - Det är ingen fara.
- Det är skönt att få prata ibland. - Ja.
Det är det.
Jag tycker inte att du är tokig.
Okej.
- Hej, funkar Cleos bil fortfarande? - Ja.
- Henry? - Maude.
- Förlåt att jag kommer så sent. - Kom in.
Tack.
Där.
- Är du okej? Vill du ha nåt att dricka? - Jag är okej.
Jag tar inte emot hembesök vanligtvis.
- Är du inte polis längre? - Tjänstledig i tre månader.
Har lite att reda ut. Jag jobbar hemifrån.
- Är fallet fortfarande öppet? - Ja, det är det.
Folk har hoppat av.
Hej.
- Lisa, det här är Maude. - Vi behöver lite välling.
- Ett ögonblick bara. - Vi behöver det nu.
- Jag borde kanske gå. - Varför kom du hit?
Det har inte slutat. Jag ser henne så klart.
Hon är i ett rum nånstans och det är en gammal kvinna och... smörgåsar.
Det här är sista fotot på henne.
Ralph tog det.
Alla ger sig av.
Lider hon, Maude?
Kommer du tillbaka?
- Är du okej? - Jag mår bra.
- Tack för att du gör det här. - Självklart, vi gör det här ihop.
Vad hände mellan er. Varför gav du dig av?
Vi var barn. Jag tittade i spegeln och såg mig själv.
Sen vände jag mig om och då stod hon där.
Så är det att vara tvilling, sa pappa.
Läskigt.
Jag reste för att få vara ensam.
Men inte ens på andra sidan jorden kom jag undan.
Jag kan se henne. Jag är den enda som vet var hon är.
- Jag vet att det låter helt galet. - Du är inte galen.
Det kanske jag är... men jag ska ta hem henne.
SAKNAD ISABELLE FRY
Maude.
Har du hittat nån öppning i fallet, Henry?
Henry?
- Är du här i tjänsten? - Jag har tagit lite tjänstledigt.
- Personliga skäl? - Ja.
Det känns väldigt personligt.
Din pappa var orolig.
Otroligt.
Där är hon. Där borta.
Min syster kom till er och nu är hon inlåst i ert hus.
Är hon?
Tack.
Hon skrev sitt namn.
Hon skrev sitt namn här... på väggen.
Jag svär till Gud att jag inte är galen.
Hur står det till?
Jag ska se mig omkring lite.
Kyckling och ägg.
Kyckling...
Du kom tillbaka.
Du sa att du skulle göra det.
Ja.
Känner du igen mig?
Jag bad dig vänta i bilen.
Hon kände igen mig. Hon...
Hon ser en massa saker.
Hon är inte så bra på ansikten... inte ens vackra ansikten.
- Var är hon? Lever hon? - Fitta!
- Var är hon? - Vänta! Vänta!
Har du sett en stor tjej. Hon är förståndshandikappad.
Hon gick ut ur den lastbilen. Hon är lite bakom.
- Bakom? - Handikappad. Hon är handikappad.
Korkad.
Kan jag få ett rum, en husvagn?
Romeo.
- Vet du vem som äger lastbilen utanför? - Ben.
Big Ben.
Vi måste köra lite längre.
Det här stället och sjukt.
Romeo.
- Jag tar bilen. - Ska du hänga med byfånarna?
- Vad är det med er? - Han tror jag mördade din syster.
- Gjorde du det? - Det är inte ens kul.
Du... han hängde med oss hit. Är inte det lite sjukt?
Han vill hitta henne. Det är väl inte sjukt?
Inte nu längre.
De där tjejerna var tvillingar. Är inte det sjukt?
Hela stället är sjukt.
Du!
Hej, det är jag. Cleo, det är jag.
- Det är jag. - Nej, det är det inte.
- Jag är Maude, hennes syster. - Jag vet vem du är.
- Gör du? - Jag är inte dum.
- Var är hon? - Kom du ända hit för att hitta henne?
Jag har sex syskon. Tre är bröder.
Jag skulle inte åka nånstans för dem.
Min bror, Kiera, torterade min katt.
Jag har katten nånstans.
Jag limmade ihop den.
Jävla skit.
- Vet du var hon är? - I stora huset... i himlen.
Man kan sova för evigt där. Det är magiskt.
- Hej! - Ursäkta mig.
- Ja, verkligen vacker. - Ben!
Jag är Nerida.
Mår du bra?
- Hur länge var hon här? - Några dagar.
Sen försvann hon bara.
- Var hon tillsammans med nån? - Hon hade ett gäng vänner. Trevliga.
- Sa hon vart hon skulle? - Nej.
- Flickan sa nåt om ett stort hus. - Hon är knäpp.
- Hon är autistisk, efterbliven, fet. - Hon har problem.
Ja, hon har en del problem, doktorn.
- Är du läkare? - Ja, jag är på semester.
- Var kommer du ifrån? - Ja, var kommer jag ifrån...
Jag föddes i Tyskland och växte upp i ett slott och sen drev jag runt i Europa.
Och sen träffades vi i Bristol.
- Är det nåt annat ni kan berätta? - Nej, inte mycket.
Du måste vara Ralph...? Keith. Min fru Nerida.
- Slå dig ned. - Var har du varit?
Jag tog en promenad.
- Fisk? - Nej tack.
Jag är hemskt ledsen.
- Stället är intressant. - Det är ett bra ställe. Trevligt folk.
- Alla är inte trevliga. - Big Ben är harmlös.
- Träffade Cleo Big Ben? - Tvivlar på det.
- Vadå? - Cleo var här.
En far och en son råkar ut för en hemsk trafikolycka.
Pappan dör och sonen körs i ilfart till sjukhus.
Och precis innan han ska opereras...
...säger läkaren: "Klarar tyvärr inte det här. Pojken är min son."
- Kirurgen är sonens mor. - Bra.
Efter det tredje året började de ta mig på allvar.
- Lika smart som killarna? - Smartare.
Men berätta aldrig det för dem?
Jag är ledsen för din systers skull.
Var ni nära?
Vi var tvillingar.
Det betyder att ni var nära.
- Så Maude spårade henne hit? - Ja.
- Inte du, Henry. - Nej, inte jag.
- Inte han. - Hon var nyckfull.
En galenpanna, hon hade underliga vänner.
De flesta trodde att hon flytt.
Jag var den huvudmisstänkte.
Du var den sista som såg henne i livet.
Jo, vi skulle ju gifta oss. Då träffas man en del.
- Vi hittade hennes vigselring i din bil. - Vår bil.
Ni hittade ringen i vår bil.
Du är oberäknelig.
Ja, typ.
Får jag se den?
Det är en kanin.
Vårt hus låg mot skogen. Ett naturreservat.
Cleo och jag älskade att leka kurragömma med vår pappa.
Vi kallade det "fånga-en-kanin".
Jag gömde mig med henne. Hon hade de bästa gömställena.
Jag var rädd att vara ensam.
Hon lät mig krypa in i de små hålor hon hittade.
Eller så begravde hon mig i ett krypin bland ris och grenar.
Hon var verkligen bra på det.
Och den väntade vi ett tag.
Och sen råkade jag fnittra eller viska.
Och då drog hon mig intill sig och såg mig i ögonen...
...och sa: "Inte ett ord."
Och sen tog hon tag i min handled och kramade den väldigt hårt.
Och sen vred hon den tills jag gnydde...
...som en hund.
Och sen försvann hon och jag hittades.
Kaninen.
Jag gick på det varje gång.
Ralph!
Sluta!
- Han muckade med mig. - Det ar han som började.
- Ni är skämmer ut er.-Förlåt. - Det är ingen fara.
Hon är i en stuga. Det är en man hos henne.
Han har en mask... som en klumpig djurmask.
Är du förälskad i min syster?
Jag vet inte vad jag sysslar med längre.
Jag har stirrat på hennes ansikte så länge i det lilla rummet.
Mitt liv är...
Allt jag vet är att det du säger känns logiskt.
Gud, vad lika ni är.
Jag kommer att hitta henne, Maude.
Jag kommer att hitta henne.
Vad?
Sir Francis Galton, en pionjär inom beteendegenetik.
Var är min syster?
Han sa att tvillingar har ett särskilt anspråk på vår uppmärksamhet.
Deras historia skänker medel att skilja effekter av anlag från födseln-
- och de som påtvingats genom speciella händelser i livet.
Ah, Tack, Rita. Frukost.
Vad är det här? Vad har ni stoppat i mig?
- Vi tog bara lite blod. - Är du hungrig?
- Snygga till henne. - Nej, låt henne äta först.
Tack, Lydia.
Ät nånting... Du är ju hungrig.
Det är viktigt.
- Bra promenad, Jess? - Varför gjorde du så, Jess?
Jag dricker inte kaffe, det vet du. Kom och sätt dig.
Du behöver inte vara rädd. Stackars liten, det är bara en enkel procedur.
Maude, det här är... - Nej, nej, nej, låt bli.
Hon behöver lite tid bara.
Jag är här när du vaknar. Du kommer inte känna nåt.
Kom ihåg vad jag sa till dig. Du är stark.
Du är en duktig flicka.
Hon är en bra flicka, Nelly.
Sätt dig.
Känns det bättre?
Det tjänar ingenting till att fly.
- Var är min syster? - Lugna dig.
- Berätta vad hon visar dig. - Vad pratar du om?
Berätta vad hon visar dig?
Vadå? Hon har varit försvunnen i ett år.
Era jävla missfoster. Var är min syster? Jag vill träffa min syster!
Jonathan... Hon är vår gäst.
- Bara några få tester. - Sen får du träffa henne.
Du måste lita på mig.
Tillit.
God morgon, jag är ledsen att jag är lite sen.
Jag ska ställa några elementära frågor. Svara snabbt och fundera inte.
Försök inte förutse vilka svar vi vill ha. Det finns inga rätta svar.
- Vad heter du? - Maude Ashton.
Vilket är ditt tidigaste minne?
Vad är ditt tidigaste minne?
Fundera inte.
- Varför då? - Ditt tidigaste minne?
Kom bort på en picknick och gick vilse i regnet.
- Vad känner du just nu? - Ilska, rädsla, frustration... hat.
- Vad tycker du om dina föräldrar? - Jag vill bara träffa min syster.
- Svara på frågan. - De är mina föräldrar.
- Älskar du dem? - Ja.
Vilket är ditt lyckligaste barndomsminne?
Jul.
- Blir du lätt exalterad? - Nej... ja.
- Blir du lätt exalterad? - Nej.
- Skulle du säga att du är otålig? - Ja.
Vad är din största rädsla?
Att vara ensam. Att dö ensam.
Är du rädd just nu?
Vad vill du göra just nu?
Jag vill döda er.
Vad är det här?
Harmas du över din syster...? Svara på frågan.
Dra åt helvete!
- Vad heter du? - Cleo Ashton.
Vilket är ditt tidigaste minne?
Kom bort på en picknick och gick vilse i regnet.
- Hur känns det just nu? - Vad?
- Jag vill bara träffa min syster. - Ilska.
Släpp ut mig!
...min syster.
- Svara på frågan. - De är mina föräldrar.
- Älskar du dina föräldrar. - Ja.
Vilket är ditt lyckligaste barndomsminne?
Jul.
- Blir du lätt exalterad? - Nej... jo.
- Blir du lätt exalterad? - Nej.
Vad är din största rädsla?
Att vara ensam. Dö ensam.
- Är du rädd just nu? - Ja.
Det vill inte sluta regna. Är du inte kall?
Här, den här håller dig varm.
Jag hämtar lite guldmjölk.
Jag kommer strax.
- Ralph! - Maude.
- Var är vi? - De har gjort nåt med mina ögon.
- Vad kan jag... - Nej!
Du måste vara så skadad. Jag såg henne. Hon lever.
De får mig att göra en massa tester, men jag såg henne.
Gör allt de säger till dig.
- Ralph! - Maude! Du hade rätt!
Det är ingen fara.
Du måste vila dig när du kan.
Du kommer få det så bra här.
- Ralph! - Maude!
Era monster!
Helvete!
Hur känner du dig?
Avslappnad?
Okej. Maude, jag vill att du tittar på mitt finger.
Följ det med blicken.
Du sköter dig bra.
Följ mitt finger.
Var är du?
Jag kan inte se dig. Kom till mig.
Maude, jag vill att du kommer.
Kom igen, Maude.
Kom lite längre fram.
Snälla.
Har ni aldrig varit så nära?
Vi är systrar.
Varför gillar hon inte dig..?
Sluta!
Det är ingen fara, Lisbeth.
Hon kommer och hämtar mig.
Cleo!
Det är ingen fara.
- Knyt loss mig, snälla. - Varför säger du inte mitt namn?
De dödar dig om du springer ut genom dörren.
Spelar ingen roll hur snabbt du springer.
Snälla, Richie.
Vänta.
Jag använder det mot brännskadorna.
Vad är det som händer?
Varför kommer hon inte?
Jag försöker.
Du förlitar dig på mig, Lisbeth.
Där är du ju.
- Kom in. Kom och lägg dig. - Det är hon.
- Hon sover. - Hon blödde.
Riktigt blod.
Hon kom tillbaka.
Kom och lägg dig.
God natt.
Det här kommer göra lite ont.
Var stilla.
Är du okej?
Är det du och Cleo?
Teckningen.
Vem är Lisbeth?
Du ser så mycket.
Är hon din tvilling?
Du har tur, vet du det?
- Tur? - Ja.
Jag brukade skära mig själv.
När jag hade ett märke...
...var hon tvungen att ha ett också.
Skar du henne?
Hatade hon dig för det?
Mamma klädde oss likadant.
Samma frisyr, samma klänningar.
Alltid.
Det hatade hon.
Var är hon?
Hon drunknade.
Ta av den.
Du borde ta av den, Richie.
- Förstår du? - Jag är ledsen.
Lugn, lugn, lugn.
Lugn och fin.
Jag är ledsen.
Maude.
Vi brukade tälta här i området.
Det här var vårt hemliga gömställe. Vi hade till och med en dold ingång.
Det var här hon hittade oss.
Jag hoppas att våra föräldrar letade efter oss.
Min bror var så rädd... så rädd.
Snälla, pappa, var är du?
Jag var tvungen att skydda honom.
Så jag gav honom allt jag hade.
Snälla...
Kom närmare.
Tack.
Kom in, du blir förkyld.
Styrelsen kommer att fördröja din upptäckt. Vi har andra uppgifter för dig.
Låt mig berätta för styrelsen. Låt mig fördröja upptäckten.
- Varför är pojken fortfarande här? - Behåller ni dem alla?
- Inte alla. - Du bryr dig för mycket.
- Det är mina rättigheter. - Vi ses inför styrelsen.
Snälla, låt mig göra det här? Jobbet är avklarat.
- Ditt jobb är att hitta henne. - Jag har hittat henne.
Jag förtjänade det här.
- Är du okej? - Visst.
- Vad är det? - Varför ringde du dem?
Du har varit frånvarande. Det är nåt som händer med dig.
- De kollade upp mig. - Ja, det gjorde de.
Ge mig häcksaxen.
De har väntat länge på henne.
- Vad håller du på med? - Vad menar du?
Lura dem inte. Vi har en chans nu. Stanna till och känn doften av rosorna.
Vi har ett bra liv, eller hur?
Du har inget mer att bevisa.
Hon gör s om sin syster... precis som du sa.
Allt annat ligger i det förgångna.
Aiden är tillbaka. Bra... jag har saknat honom kring huset.
- Är du okej? - Ja.
- Är du arg på mig? - Nej.
Det här är snart över. Nu kan resan börja.
- Framtiden... tornar upp sig. - Självklart.
Där är han ju. Vad fin du är. Stora, stiliga killen.
Hej.
Nu har du sovit ut.
Tack.
Han kommer för dig.
Jag och han gjorde allt det här. Jag hjälpte till.
Min syster sa att du är den utvalda och att de har väntat på dig.
- Var är din syster? - På andra sidan gränsen.
De sa att jag inte får se henne igen och jag trodde dem.
Vad har de gjort mot dig?
De gjorde ett hål i min mage-
-och de tog min bebis.
De ville att hon skulle se att de gjorde mig illa för att komma åt henne.
Vi går och dricker en kopp te ihop.
Ja, det vill jag. Vi kan bli systrar.
Hej.
Vi äter tårta där nere för Jess, om du är intresserad.
De är hennes födelsedag. Hon är lite nere, så...
Ja, det låter bra.
Maude.
- Din syster var... - Jag bryr mig inte.
Vi ses där nere.
Okej.
Grattis på födelsedagen.
Hej... Vad vacker du var i kväll.
Tack.
Att behålla henne får inte henne att komma tillbaka.
- Du gjorde det. - Ja.
- Vad är det? - Minns du när vi träffades?
Du ville utmana hela världen.
Du bad mig ta hand om dig...
...att se till att du inte glömde det som var viktigt.
Jag minns.
- Det här är viktigt, Nelly. - Jag vet.
- Gör du? - Ja, självklart.
Lisbeth dog för länge sen. Ni var bara barn.
Det var inte ditt fel. Du var bara ett barn.
- Det är hon också. - Nu räcker det.
Nu räcker det.
Vad trevligt att träffas.
Du ser frisk ut.
Det var en stor uppoffring. Tack ska du ha.
För ett år sen blev jag tillfrågad av styrelsen att hitta en tvilling.
En väldigt speciell tvilling.
En som kunde kommunicera utan att prata.
Jag hittade henne.
Som jag sa att jag skulle.
Steg 4 KRYPTOFASIA
Den här tvillingen har DNA: t som krävs för ett perfekt par.
Bevisen är obestridliga.
Hennes syner skulle ha kunnat bedömas som slumpmässiga drömmar.
Föraningar, kanske.
Men inte i hennes fall.
Vad som först började som imiterande beteende-
- rörde sig över hela spektrat av lidande och ångest-
-till en fysisk manifestering av symptom.
En kunde blöda när den andra blev skuren.
Ju mer vi eskalerade det hela ju närmare kom tvillingen.
Steg 4 var det slutgiltiga testet.
En total övergång.
- Hon är död, eller hur? - Det var fyra veckor sen nu.
- Jag var i Tyskland. - Det har hållit på väldigt länge.
De har aldrig varit så nära förut.
Visste hon? Visste hon att jag älskade henne?
Det gjorde jag.
Jag vet inte varför jag höll inne med det ibland-
-men jag älskade henne.
Ralph.
Ralph... Var är din bror?
Hjälp mig!
Min teori var alltid att den utvalda tvillingen-
- skulle göra exakt samma resa som subjektet innan henne.
Men finns det några garantier?
Är ödet förutbestämt?
Kan vi verkligen leda andra?
Finns det verkligen nån av oss som har svaret?
I motsats till styrelsen, som tror att vi kan utnyttja och kontrollera tankar-
- förstår jag nu att vi kan förändra ödet.
Men vi kan inte fly från det.
Sluta...